УДОСКОНАЛЕННЯ МЕТОДИКИ ТЕХНІЧНОГО ДІАГНОСТУВАННЯ ПАСАЖИРСЬКИХ ВАГОНІВ (Транспортні системи і технології, 2021)
Існуюча методика технічного діагностування пасажирських вагонів не дає можливості повною мірою оцінити ймовірність продовження терміну служби вагона, тому як не враховує особливостей пошкоджень елементів конструкції у період експлуатації. В статті розглянуто послідовність дослідження напружень в елементах рами кузова пасажирського вагону побудови КВЗ на основі типових випробувань. Завданням дослідження є визначення послідовності розрахунку напружень в елементах рами кузова пасажирського вагону побудови КВЗ (Крюківського вагонобудівного заводу) із строком служби, що перетнув 41 рік від дати виготовлення для оцінки показників міцності та опору втомі методами технічного діагностування та типових випробувань. Зроблено висновок про те, що стан несучих металевих конструкцій вагонів після тривалої експлуатації не наближається до граничного. Залишковий ресурс встановлювався по одному з мінімальних розрахункових значень. Якщо за результатами розрахунків виявляється, що ресурс вичерпаний, то залишковий термін служби визначається за результатами стендових випробувань на втому. Отримані практичні та теоретичні результати дають змогу продовжити термін служби вагонів понад встановлений заводом-виробником.
Keywords: пасажирський вагон, діагностування, термін служби, напруження, момент інерції.